Det här är fel, att gräva upp gravarna.
- Varför låter hon oss göra det här? - Hon talar om det när hon är redo.
- Kom igen, ge honom en chans. - Varför? Titta vad han gjort oss till.
Han vet vad han gjort, och bär på skuld. Men han är här, eller hur?
- Han behöver vårt stöd. - Han har verkligen charmat dig.
Oroa dig inte. Det händer oss alla.
Jag går och pratar med henne.
Vad gör vi här, mamma?
Vi kom hit för att hitta din syster.
Vi visste inte att du hade en syster.
Vi behöver svar. Mamma, vad hände här?
FEBRUARI 1961
COYOTE SANDS Evakueringscenter
Angela... Angela och Alice Shaw.
Bra. Det är alla. Välkommen till Coyote Sands.
Jag heter dr Chandra Suresh. Var snäll och följ mig.
Ta en matbit.
Lekplats. Matsalen. Lekrum.
Vi visar filmer varje kväll och har det bästa popcorn ni ätit.
- Du har en rolig accent. - Det har du också.
- Så var är du ifrån? - Bombay, Indien.
Jag har kommit en lång väg för att hjälpa er. De här är era inkvarteringar-
-och era föräldrar är på andra sidan. Dr Zimmerman visar er vägen.
- Varför har de vapen? - Skrämmande, men det är inget fängelse.
Vakterna är här för att skydda er. Vi vill hålla er i säkerhet.
Kom, låt oss få er inkvarterade.
Jag ser att ni har fått mjölk och kakor.
- Vi ville välkomna er. - Välkommen till "Crapola Sands".
Jag är Charles Deveaux. Killen med rolig accent är Daniel Linderman.
Och killen med glasögon är Bobby Bishop.
Jag trodde inte att pojkar var tillåtna i flickornas inkvartering.
Bobby här... Han...ville säga hur vacker han tycker att du är.
- Det ville jag inte. - Tycker du inte att hon är vacker?
Hur som helst, vi ville bara säga hej.
- Jag vill vara med mamma och pappa. - Vi har redan talat om det här.
Det ska bli kul. Precis som läger.
Vi packar upp dina saker. Det är bara leksaker och böcker här.
Du sa: Packa vad jag behöver.
Du behöver kläder, Alice. Byxor, tröjor, strumpor.
Och hur många gånger har du läst "Alice i Underlandet"?
Jag vill åka hem. Det vill du också.
Det är snart bal.
Läkaren sa, att den här platsen får mina mardrömmar att försvinna.
Inget mer skrikande?
Det jag har är genetiskt. Så alla måste behandlas för det.
Hela familjen.
Vem smusslade ut dig för att se Törnrosa?
Och vem vred om Jackie Jacobs arm när hon stal ditt hårspänne?
Jag kommer alltid att vara där för dig. Jag lovar.
Men du måste vara där för mig också.
Ser du? Allt kommer att bli bra.
- Mamma? - Min syster, mina föräldrar, dog här.
Och om vi inte kommer samman, om vi inte löser våra tvister...
Är jag rädd att historien kommer att upprepa sig.
Säsong 03 Episod 23 - 1961-
Svensk text: SSG - taureane, FRiEND, st1gge och incubator.
www.SweSUB.nu
1961...var en annan tid.
Kennedy var president och vi var alla patrioter.
När regeringen fick veta om oss, sa de att de kunde bota oss. Vi trodde på dem.
De samlade ihop oss och satte oss här.
- Vad hände här? - Jag vet inte. Jag överlevde.
Men Alice och hela min familj... gjorde inte det.
Varför är vi här, mamma? Du kunde ha berättat det här på en restaurang.
Varför gräver vi upp kropparna?
Jag har drömt om min syster... ...att hon är vid liv.
Det är inte rimligt. Mina drömmar är sällan det. De är öppna för tolkning.
De är förvirrande, men jag tror, jag tror...
Jag måste se henne själv. Jag måste hitta hennes kropp-
-så jag kan begrava henne. - Du borde ha berättat om stället.
- Att du hade en syster. - Mödrar tillåts att göra så här.
- Jag får skydda er. - Du är absolut tillåten att göra det.
Det är min mardröm, Peter.
Jag ville inte att ni skulle veta hur jag lidit. Jag försökte glömma.
Vi fick alla att glömma.
- Vilka är "vi"? - Hur tror du att Firman bildades?
Det började här med ett löfte om att aldrig låta det här hända igen.
Vi förstörde arkiv, raderade minnen.
Vi utpressade och dödade.
Allt för att hålla vår existens hemlig. Och det fungerade...i 50 år.
Noah och jag har försökt fixa situationen men mr Danko har visat sig vara fyndig.
Så det är vad du försökte göra.
Ja.
- Men du sabbade det. - Ja.
Det viktiga är att återställa hemligheten...
...så att vi kan sluta fly, och återgå till våra liv.
Vi får gå tillbaka till gamla metoder.
- Att radera folks minnen och dödandet? - Det är ett nödvändigt ont.
Jag är ledsen för vad som hände här, mamma.
Men det ger dig inte rätten att göra det du gjort, och gör det fortfarande inte.
Vi behöver dig, Peter. Jag behöver dig.
Din Firma splittrade familjen. Jag blir inte en del av den igen.
- Peter! - Jag hämtar honom.
MARS 1961
- Du hade en mardröm. - Vad har du med det att göra?
Jag hörde dig tala med din syster om hur dina drömmar besannas.
Du är inte den enda som förstått att något konstigt händer med en.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Hur har du fått ett sånt ärr?
Det var en cykelolycka.
Stället är ett vetenskapligt experiment.
- Och vi är råttorna. - Du har fel. De ska hjälpa oss.
Hon har rätt. Vi är missfoster.
- De ska göra oss normala. - Varför har de beväpnade vakter?
Vi har inte gjort något fel. Vi är inte kommunister.
- Pappa sa att vi kan lita på dem. - Det har hänt förut. Nazister med judar.
- Amerika gjorde det med japanerna. - Det här är annorlunda.
Vad handlade din mardröm om?
Mina drömmar är förvirrande.
De är inte alltid rätt.
Du måste sluta vara rädd...
...och börja tro.
Den där läkaren... Suresh.
Lita inte på honom.
- Vad pratar ni om? - Ingenting.
Vi går och lägger oss igen.
- Mina fötter är kalla, bananen. - Det är för att du inte har strumpor.
Jag ska hitta ett par åt dig.
- Säg godnatt, Alice. - Godnatt, Alice.
Jag hörde vad du sa till killarna, om doktor Suresh.
De där killarna har en livlig fantasi.
Minns du när jag fick ett F i historia? Pappa tog bort TV:n och desserten.
Jag var så arg så jag...
Den kvällen krossade en hagelstorm hans bil.
Och?
Jag tror att jag kan kontrollera vädret.
Ska doktor Suresh komma och ta mig?
Varför berättade du inte för Peter och Nathan om din syster?
Var är din far?
Jag bad om lite tid, ensam med dig.
Jag vill hjälpa dig.
Jag var nästan i din ålder när jag kom hit. Jag var 16 år.
Tankarna handlade om killar och balen.
Jag var så naiv. Jag önskar jag hade hälften av din styrka.
Du har mod och självsäkerhet. Du kom över alla gnagande självtvivel.
Kanske ibland, inte alltid.
- Jag reder fortfarande ut det. - Du grävde upp gravarna utan blinka.
Hade jag haft din anda.
Litat mer på mig själv. Kanske saker hade blivit annorlunda här.
Du svarade inte på min fråga.
Har du nånsin gjort nåt så avskyvärt, nåt du skäms så mycket för-
-att om du börjar prata om det så slutar du aldrig gråta?
- Var kom det här ifrån? - Det är vad som hände i min dröm.
Det här är omöjligt. Men det är hon... Det är Alice.
Pappa?
Alice?
- Alice! - Kom. Vi måste gå in igen.
- Vill du se menyn? - Bara en kopp kaffe, tack.
Vi måste reda ut det som är mellan oss.
Det går inte att springa så fort det blir...
Springa? Det är du som försvinner. Du stack ifrån Washington-
-istället för att ta itu med de problem du har skapat.
Ingen kan se ner på mig bättre än du.
- Minns du Metz, 1986? - Ja.
Pappa hade två biljetter till världsserien och två till slutspelen.
- Du övertalade mig att följa med honom. - Jag ville att du skulle få se spelen.
Kom igen, Peter. Visste inte att Metz kunde slå Astros.
Du var tvungen att se Mookie Wilson.
- Du såg honom. - Jag hade tur.
- Du var tvungen att se den matchen. - Jag hade tur.
- Tror du att jag lurade dig? - Ja, det gör jag.
Även i din generositet, Nathan... är du självisk.
Och det är bara vem du är.
Vi måste försöka förlåta varandra. Vi måste hitta kapaciteten för-
-förlåtelse. För utan det... - Jag försöker...
...verkligen.
Det här är en nödlägessändning.
En sträng stormvarning är utfärdad för den större delen av dalen.
Claire!
- Hur hittade du mig? Kommer det fler? - Jag jobbar inte för dem längre.
Jag försökte stoppa dem inifrån.
- De kom på mig. - Vill du att jag ska tro på det?
- Angela Petrelli tog hit oss. - Varför? Vad ska hon göra här?
Hon togs hit som barn. Det var stället för folk med förmågor-
-experiment, och kanske mord. - Vad?
De dödade hundratals. Gravarna är utanför.
Vad gör du här?
Jag hittade det här.
För 50 år sen var min far läkare här. Jag kom för att lista ut vad han gjorde.
Nu är jag inte så säker på om jag vill veta.
Hej, Alice. - Angela, kan jag få prata med dig?
Självklart, dr Suresh.
Det är okej, Alice.
Tre vågiga linjer.
- Vilka är de? - Fokusera på korten bara.
- Vi försöker igen. - En triangel.
Jag läser inte dina tankar.
Jag hade en dröm om att du visade mig kort.
En dröm? Om exakt den här stunden?
- Blir allt du drömmer verklighet? - Det är drömmar, de är förvirrande.
Vad mer har du drömt om?
Om dig. Du kommer att döda alla här.
Mina föräldrar. Min syster.
Jag kan lova dig...
-...att det inte händer. - Du är en bra man.
Och du har behandlat oss vänligt. Men det kommer hamna utom din kontroll.
Om du sticker, förstör det allt arbete. Ser du inte fördelarna-
-din förmåga kan ha för världen? - Jag ser bara mina mardrömmar.
Einstein sa, "De individuellas liv har en mening".
"Bara så länge det hjälper till att göra allt levande bättre och vackrare".
- Du har läst Einstein. - Nej, bara drömt att du skulle säga det.
Du sa att drömmar är förvirrande. Öppna för tolkning.
Allt kommer att bli bra, Angela.
Nu... Det här kommer inte alls att göra ont.
Jag försökte varna dem! Stoppa dem! Jag försökte rädda dem, rädda Alice.
- Och nu lever Alice. - Om det är hon, varför gör hon så här?
- Hon är arg. Du tror inte på mig. - Stormar uppstår.
Det är min syster!
Nej. Jag måste hitta henne. Jag måste reda ut det här själv.
Nej! Det är för farligt där ute!
- Mår du bra? - Vad är det?
Er mamma. Hon är borta.
- Vadå? Var min far dr Mengele? - Du vet inte vad som har hänt här.
Det är svårt att ignorera fakta.
Han jobbade här. Alla dog, men han överlevde.
Det självklaraste svaret är oftast det rätta.
Jobba med fienden betyder inte alltid att du är fiende. Det borde du veta.
Jag träffade din far. Han var en bra man. Du vet inte vad han fick uppleva.
- Vilka avsikter han hade. - Vilken pratar vi om?
Dra bara inga slutsatser. Inte förrän du vet sanningen.
Har ni sett till min mamma?
- Hon måste vara i närheten. - Vi delar på oss så täcker vi mer yta.
- Ingen bör gå ensam. - Suresh. Kan du gå med Peter?
Det finns inga spår efter henne. Tror du att hennes syster överlevde det här?
Jag vet inte.
- Vad var det här för ställe? - Det var här han experimenterade på dem.
Vårt öde är nog att repetera våra föräldrars misstag.
Jag är min fars son. Experimentera på mänskliga försökskaniner. Varför?
Inte för vetenskapen. För egenintresset.
Du är för hård mot dig själv.
Vi startade det här en gång i tiden. Jag vet att du är en god människa.
Jag hade bara goda avsikter på den tiden. Jag har veknat. Jag är mutbar-
-och jag är självisk. - Alla är själviska. Bevisat av min bror.
Jag vet hur det är att ha föräldrar som är...mer än så.
Mamma tog hit oss för att hon vill starta ett nytt företag.
Så det här inte ska hända igen. Men hennes första företag var korrumperat.
Varför? Överlevde den det här? Efter det här plågas man av-
-fruktan, smärta och ilska. Därför kan du göra det rätt.
Du kände aldrig smärtan. Jag måste tro på försoning.
Även för Nathan.
- Är det okej mellan dig och Peter? - Jag vet inte. Han skyller allt på mig.
Jag håller med till viss del. Du och jag har ställt till med en massa oreda.
Ja, det har vi.
Danko arbetar med Sylar. Sylar kan ändra form. Han kan vara vem som helst.
Han fick mig nästan att döda min fru.
Vilken bok läste du sist?
För jag kommer inte ihåg. Inte den sista boken jag läste-
-sista filmen jag såg. Kommer du ihåg filmkvällarna? Vi hyrde gamla filmer-
-och gjorde popcorn.
- När får vi åka tillbaka? - Jag vet inte. Jag saknar det också.
Jag borde vara helt skakis.
Gräva upp gravar. Jag borde vara det, men det är jag inte.
Jag är bara inte det.
Jag försökte göra ett gott intryck. På er båda.
- Jag försökte stoppa skurkarna. - Det du gjorde var väldigt modigt.
Jag var en idiot. Jag ville ju bara växa upp.
Det är så tonåringar vill ha det. Du kan inte beskylla dig för det.
Kanske inte.
Eller så kan jag det.
En gång i tiden ville jag bli doktor.
Kock, klassordförande...
Inte agent.
- Ta farväl. - Är du säker? Måste vi gå just nu?
Linderman och Bob är redan på utsidan.
Vi går nu när de skiftar vakter. Det är vår bästa chans.
Ta reda på var vi är, hur vi kan få hjälp, och rädda alla.
- Det här är din plan. - Jag vet, men Alice...
Hon kan inte följa med. Det är farligt. Hon saktar ner oss.
- Jag lovade att inte lämna henne ensam. - Jag förstår. Vi behöver dig också.
Håll henne lugn. Se till att hon inte förstör det här.
Ljug.
- Vad pratade ni om? - Vi ska smyga ut ikväll.
Jag följer också med.
- Varför inte? - Du får inte.
- Jag vill vara med ungar i min ålder. - Ska ni hångla?
Nej, tro inte nåt sånt. Vi är snart tillbaka.
- Håll utkik åt oss. - Jag är rädd.
Jag hade en dröm igår kväll. Om dig. Du kommer att vara säker här. Jag lovar.
Du behöver bara stanna här. Vi kommer snart tillbaka.
- Säg godnatt, Alice. - Godnatt, Alice.
Alice?
Alice...
...titta på mig. Vänd på dig är du snäll.
Prata med mig.
Jag var okej, för en stund.
Jag kunde le ett tag.
Men jag såg dig igår kväll. Du höll min hand så hårt.
Polisen tror inte på mig. Vi måste övertyga dem.
Någon.
- Ni beter er som barn. - Vi njuter av stunden.
Vill du ha pommes frites?
Kom. Låt oss dansa. Du missade balen och du älskar den här sången.
Jag berättade aldrig det.
Hallå där. Vi tillåter inte det där. Inget dansande, inte med färgade.
Vi menade inget med det. Låtsas som om det aldrig hände.
- Din förmåga? - Vi behöver inte vara rädda, Angela.
Strumpor! Vi måste köpa strumpor åt Alice.
Det här är nödsändningskanalen. Storm- varning är utfärdad. Översvämningar-
-och vindar dyker bara upp. - Vi måste tillbaka till Alice. Nu!
Jag lever. Du har inte blivit galen.
Jag kände nästan inte igen dig. Du ser så gammal ut.
Ser jag gammal ut?
Nej. Du är vacker.
Hur är det möjligt, Alice?
Hur...? Har du varit här i 50 år?
När jag hittade det här stället... fanns det massor med mat.
När jag gick igenom det där, så gjorde jag vad jag måste.
Jag stal...det jag behövde.
- Kläder, mat...saker. - Varför stannade du?
Du sa det till mig. Din dröm.
Du sa att jag skulle vara säker om jag stannade här.
Och jag litade på dig. Jag tänkte att jag skulle vara säker här.
Och världen skulle vara säker...från mig.
Från dig?
Alice...
Den kvällen jag gav mig av...
...vad hände den kvällen, Alice?
När du gav dig av. Den där doktorn - Suresh...
...var ute efter mig.
Nej.
- Alice... - Sluta!
Vänta, Alice!
Allting är bra! Alice!
Jag är ledsen.
Spring tillbaka in!
BYGGNAD 26 LABB
Du behöver inte stanna här längre. Låt mig hjälpa dig.
Det är dags att återvända hem.
Jag har sockor åt dig.
Sen den kvällen, när jag känner mig vilse...
När jag inte vet vad jag ska göra... Stjäl jag sockor åt dig.
För att påminna mig själv om att det finns enkla sätt att skydda de man älskar.
Du behöver aldrig frysa igen.
Jag är så ledsen.
Det är inte ditt fel.
Jo, det är det. Jag ljög för dig...den kvällen.
Jag trodde att jag gjorde det rätta. Jag försökte att skydda dig.
Jag försökte att rädda dig.
- Du... - Jag är så ledsen.
- Du... - Jag är så ledsen!
Mamma!
- Lugna dig! - Lugna dig, Alice!
- Jag måste prata med henne. - Hon kommer att döda dig.
Alice! Sluta! Det här är inte deras fel.
Det här är din familj. Det här är min son.
Han är din systerson, Alice. Du har en familj.
Och det är bara dem som kan ställa allt till rätta.
Straffa dem inte för mina misstag.
Jag är så ledsen.
Kom så ger vi oss av. Vi åker hem.
Säg hej då, Alice.
Nej.
Alice är borta. Jag kan inte hitta henne någonstans.
Med tanke på hennes reaktion så vet jag nog vad min far gjorde här.
Din far... Jag hittade den här. I labbet.
Den kan nog ge dig några svar angående din far.
Jag vet inte... Gravarna är begravda. Det kanske ska förbli så.
Det låter vettigt. Kom så åker vi härifrån.
- Jag tänker inte följa med dig, Peter. - Varför inte?
Du kanske är redo att gå vidare, men jag är inte det.
Jag är inte redo att förlåta mig själv. Inte än.
Vi får aldrig tillåta det här igen. Aldrig någonsin.
- Ingen får veta att vi finns. - Det gör de redan.
Jag hade en dröm...om framtiden.
Vi kommer att forma en grupp. En Firma.
- Som kommer att skydda såna som oss. - Vi är ju bara barn.
Inte längre.
- Vad gör vi i drömmen? - Det vi måste.
De har rätt att vara rädda för oss.
Sakerna vi kan göra... Sakerna vi kommer att göra för att hålla det hemligt.
Det är en nödvändig ondska.
- Jag kommer aldrig att se henne igen. - Det kan du inte veta.
Jag förstår, mamma. Skuldkänslorna...
Men du måste släppa det.
Vill du göra oss sällskap?
Kom igen.
Kan nån säga nåt?
- Hur smakar pommes fritsen? - Det här är ingen Firma.
Det här är en familj. Det är en stor skillnad.
Familjer har kapaciteten till förlåtelse.
- Menar du det? - Vi är starkare tillsammans.
Vi kan inte jaga mer. Vi måste göra vår tillvaro hemlig.
Och försöka att samla ihop våra liv.
- Okej, vad gör vi nu då? - Jag åker tillbaka till Washington.
Ta makten över mina misstag. Och pratar med presidenten.
Det verkar som att du redan har det.
...att föra med sig riktiga ändamål tillbaka till Vita huset.
- Och jag lovar er... - Vem fan är det?
- Sylar. - Ingenting...kommer att bli detsamma.
Tack så mycket.
Jag kan ta några frågor. - Elizabeth.
Tack. Det amerikanska folket är i en finanskris...
Svensk text: SSG - SweSUB Group taureane, FRiEND, st1gge och Incubator